Johan Sebastian Bach: János Passió
BWV 245

ELSŐ RÉSZ
Nr. 2. Recitativo + Kórus: (Jn 18,1-8)
Evangélista: Jézus kiment tanítványaival a Kedron patakon túlra. Volt itt egy kert, ide ment be tanítványaival együtt. Júdás, aki elárulta őt, szintén ismerte ezt a helyet, mert gyakran gyűltek ott össze Jézus és a tanítványai. Júdás tehát maga mellé vette a katonai csapatot, a főpapoktól és a farizeusoktól küldött templomi szolgákat, és odament fáklyákkal, lámpásokkal és fegyverekkel. Mivel pedig tudta Jézus mindazt, ami reá vár, előlépett, és így szólt hozzájuk:
Jézus: Kit kerestek?
Evangélista: Azok pedig így feletek:
Kórus: A názáreti Jézust.
Evangélista: Jézus azt mondta:
Jézus: Én vagyok.
Evangélista: Ott állt velük Júdás is, aki elárulta őt. Amikor azt mondta nekik: „Én vagyok” – visszatántorodtak, és a földre estek. Ekkor újra megkérdezte tőlük:
Jézus: Kit kerestek?
Evangélista: Ők ismét ezt felelték:
Kórus: A názáreti Jézust.
Evangélista: Jézus így szólt:
Jézus: Megmondtam nektek, hogy én vagyok. Ha tehát engem kerestek, engedjétek ezeket elmenni.

Nr. 3. Korál (EÉK 198/5.):
Ó, mérhetetlen szeretet csodája! Az vitt a kínok, fájdalmak útjára! Én múló földi örömökben éltem, S véred hullt értem.

Nr. 4 . Recitativo (Jn 18,9-11)
Evangélista: Így kellett beteljesednie annak az igének, amelyet mondott: „Azok közül, akiket nekem adtál, nem hagytam elveszni senkit.”Simon Péternél volt egy kard, azt kihúzta, lecsapott a főpap szolgájára, és levágta a jobb fülét: a szolga neve pedig Málkus volt. Erre Jézus így szólt Péterhez: 
Jézus: Tedd hüvelyedbe a kardodat! Vajon nem kell kiinnom azt a poharat, amelyet az Atya adott nekem?

Nr. 5. Korál (72/4.)
Te szent akaratod legyen E földön, miként mennyekben! Ha szenvedünk, türelmet adj, Jó s balsorsban velünk maradj! Irtsd ki a rossz indulatot, Mely megszegi akaratod!

Nr. 6. Recitativo (Jn 18,12-14)
Evangélista: A katonai csapat, az ezredes és a zsidók templomszolgái ekkor elfogták Jézust és megkötözték. Először Annáshoz vitték, ez ugyanis apósa volt Kajafásnak, aki főpap volt abban az esztendőben. Kajafás volt az, aki azt tanácsolta a zsidóknak, hogy jobb, ha egy ember hal meg a népért.

Nr. 7. Ária (alt)
Hogy bűneim kötelékéből engem kioldozzon, az én Üdvözítőm lesz megkötözve.
Hogy a bűn fekélyéből engem kigyógyítson, hagyta magát megsebezni.
Nr. 8. Recitativo (Jn 18,15a.)
Evangélista: Simon Péter és egy másik tanítvány követte Jézust.

Nr. 9. Ária (szoprán)
Én is követlek téged örömteli léptekkel és nem hagylak el, én életem, én fényem!
Vezess utamon, és ne szűnj meg éppen engem húzni, tolni, hívni magadhoz!

Nr. 10. Recitativo (Jn 18,15b-23)
Evangélista: Ez a tanítvány ismerőse volt a főpapnak, és bement Jézussal együtt a főpap palotájába. Péter pedig kívül állt az ajtónál. Kiment tehát a másik tanítvány, a főpap ismerőse, szólt az ajtót őrző leánynak, és bevitte Pétert. Az ajtót őrző szolgálóleány ekkor így szólt Péterhez:
Szolgálóleány: Nem ennek az embernek a tanítványai közül való vagy te is?
Evangélista: De ő így felelt:
Péter: Nem vagyok.
Evangélista: Ott álltak a szolgák és a templomőrök, akik tüzet raktak, mert hideg volt, és melegedtek. Péter is ott állt köztük, és melegedett. A főpap pedig tanítványai és tanítása felől kérdezte Jézust. Jézus így válaszolt neki:
Jézus: Én nyilvánosan szóltam a világhoz. Én mindig a zsinagógában és a templomban tanítottam, ahol a zsidók mindannyian összejönnek, titokban nem beszéltem semmit. Miért kérdezel engem? Kérdezd meg azokat, akik hallották, mit beszéltem nekik: íme, ők tudják, mit mondtam.
Evangélista: Amikor ezt mondta, az ott álló szolgák közül az egyik arcul ütötte Jézust, és így szólt:
Szolga: Így felelsz a főpapnak?
Evangélista: Mire Jézus így válaszolt neki:
Jézus: Ha rosszat mondtam, bizonyítsd be, hogy rossz volt, ha pedig jót mondtam, miért ütsz engem?

Nr. 11. Korál 
1.	Ki ütött meg így téged, Ki okozott tenéked, Jézus, ily durva kínt? Te a bűnt nem ismered, Mert csak Te vagy bűntelen. Nem úgy, mint mi és fiaink.
2.	Én, én és az én bűneim, - melyek, mint a tenger fövénye, megszámlálhatatlanok, - Ez okozta neked a nyomort, a gyötrelmet, fájdalmat.

Nr. 12. Recitativo + Kórus (Jn 18,24-27;  Mt 26,75.)
Evangélista: Annás azután elküldte őt megkötözve Kajafáshoz, a főpaphoz. Simon Péter pedig ott állt, és melegedett.  Ekkor így szóltak hozzá:
Kórus: Nem az ő tanítványai közül való vagy te is?
Evangélista: Ő tagadta, és megint csak azt mondta:
Péter: Nem vagyok.
Evangélista: A főpap egyik szolgája, annak a rokona, akinek Péter levágta a fülét, így szólt:
Szolga: Nem láttalak én téged vele együtt a kertben?
Evangélista: Péter ismét tagadta, és akkor nyomban megszólalt a kakas. Péter visszaemlékezett Jézus szavára, aztán kiment onnan, és keservesen sírásra fakadt.

Nr. 13. Ária (tenor)
Ó, lelkem, hová vonsz engem? Hol lelsz magadnak enyhet? Várjam itt, hogy boruljanak rám a hegyek, hogy a dombok is befedjenek?  A világnál nincs tanács. A szívemet kín járja át, megemészt a vád!  Mert a szolga megtagadta urát.
Nr. 14. Korál
Péter hamar felejtett, Urát megtagadta, De Jézus tekintete könnyekre fakasztotta. Jézus, tekints én rám is, Ne hagyj rosszat tennem, Vagy ha bűnöm nem bánnám, Add azt észre vennem! 

MÁSODIK RÉSZ
Nr.15. Korál
Krisztus, ki minket üdvözít, Semmi rosszat nem tett, Mint tolvajt az éjjelen miattunk fogták el, Istentelenek hada Hamisan vádolja, Leköpdösi, gúnyolja, Mint az Írás mondja.

Nr.  29. Recitativo (Jn 19,27b-30)
Evangélista: És ettől az órától fogva otthonába fogadta őt a tanítvány. Jézus ezek után tudva, hogy már minden elvégeztetett, hogy beteljesedjék az Írás, így szólt:
Jézus: Szomjazom.
Evangélista: Volt ott egy ecettel tele edény. Egy szivacsot ecettel megtöltve izsópra tűztek, és odatartották a szájához. Miután Jézus elfogadta az ecetet, ezt mondta:
Jézus: Elvégeztetett.

Nr 30. Ária (alt)
Elvégeztetett!  Vigasz a beteg lelkeknek! A gyász éjszakájának utolsó órái! 
A Júda hőse győzött hatalommal és befejezte a küzdelmet. Elvégeztetett!

Nr. 31. Recitativo (Jn 19,30b)
Evangélista: És fejét lehajtva, kilehelte lelkét.

Nr. 32. Ária (basszus) + Korál
Ária: Én drága Üdvözítőm, hadd kérdezlek, most, hogy a keresztre szögeztek és te mondottad, hogy elvégeztetett! Én nem vagyok már elveszett? A te kínos halálod árán örökölni fogom a mennyet? Eljött a világ megváltása? A fájdalomtól Te nem tudsz most felelni, mégis lehajtod fejed és hangtalanul mondod: igen, igen.
Korál: Jézus, ki halott voltál, Íme, örökké élsz.. Utolsó halálfélelmemben nincs hová menekülnöm, csak tehozzád, én édes Uram! Add meg nekem, amit értem tettél, mást nem kívánok.

Nr. 33. Recitativo (Mt 27,51-52)
Evangélista: És íme, a templom kárpitja felülről kettéhasadt, a föld megrendült, és a sziklák meghasadtak. A sírok megnyíltak, és sok elhunyt szentnek feltámadt a teste.

Nr. 34. Arioso (tenor)
Én szívem! - amikor az egész világ együtt szenved Jézussal: a nap felölti gyászruháját, a kárpit meghasad, a szikla megreped, a föld reng, a sírok megnyílnak, mert látják a Teremtőt meghidegülni – te mit teszel a magad helyén? 

Nr. 37. Korál
Ó, segíts, Krisztus, Jézus, Sok nagy kínod árán! Szívünk néked engedjen, Vérző fődet látván, Kínos utad, keresztfád Bűnünkből megváltson, Szegény gyarló emberszív Néked hálát mondjon!  

Nr. 38. Recitativo (Jn 19,38-42)
Evangélista: Ezután az arimátiai József, aki Jézus tanítványa volt – de csak titokban, mert félt a zsidóktól -, megkérte Pilátust, hogy levehesse Jézus testét. Pilátus megengedte neki. Elment tehát, és levette Jézus testét. Eljött Nikodémus is, aki először éjszaka ment hozzá, és mirhából és aloéból készült kenetet hozott, mintegy százfontnyit. Fogták tehát Jézus testét, és leplekbe takarták az illatszerekkel együtt, ahogy a zsidóknál szokás temetni. Azon a helyen, ahol Jézust megfeszítették, volt egy kert, és a kertben egy új sír, amelybe még senkit sem helyeztek. Mivel közel volt a sír, a zsidók ünnepi előkészülete miatt ott helyezték el Jézust.

Nr. 39. Kórus
Nyugodj békén, te meggyötört szent test! Többé már nem siratlak. Nyugodj békében, és engem is juttass békességre. A sír, mely téged befed, és több szenvedést már nem jelent, megnyitja előttem a mennyet és a poklot bezárja.

Nr. 40. Korál (362/3.)
Végső órám ha már közel, Szent angyalod küldd értem el, Vigyen örök hazámba! Válhat testemből földi por, Újlétre szólít majd egykor Ítélet harsonája. Akkor megrendül föld és ég, Megújul a nagy mindenség, és megdicsőült, új testben, Jóságod áldom szüntelen, Erre segíts, Én Jézusom, én Istenem, S téged dicsérlek szüntelen!

Előadók:

Sinka Krisztina (szoprán)
Kazár Ticiána (alt)
Szilágyi Szilárd (tenor)
Fenyvesi Zsolt (basszus)

A Nyíregyházi Evangélikus Egyházközség énekkara
Az énekkar külső támogatói

Nyíregyházi zenészek alkalmi zenekara

Karnagy: 
Kovács László Attila