Második otthonunk!                             

Városunkban szép templomunk,
a mi második otthonunk.
Sudár tornya messze látszik, 
arany-gombján, napfény játszik.
Idő múlik, meg nem állhat, 
elszállt kilenc negyedszázad,
e patinás templom felett,
mely meg ért sok nyarat, telet. 
Templomunkban Urunk népe,
megjelenik hétről – hétre,
hogy lelkében felüdüljön,
lelki jókban részesüljön. 
Keresztvíz itt hullott rája,
innen indult házasságra. 
Több nemzedék fia, lánya
ajkán, itt szállt mennybe hála,
ajándékba kapott jóért, 
bocsánatot, bántó szóért. 
Közelről - távolról sokan                    
emlékeznek itt, boldogan.         
Templomépítő ősökre,
hittben helyt álló hősökre!
Krisztus népe, nézz előre, 
Megváltódra, a Szent Főre!
Látogassad szentelt házát,
benne: Jézus, mindig vár rád. 
S ha leáldoz életnapod,
mennyben arcát, megláthatod. 
        Pecznyík Pál
        Celldömölk, 2011. VI. 18.